Jeg hedder Charles Bronson.
Hele livet har jeg villet være berømt.
Jeg vidste, jeg var skabt til noget større.
Jeg havde et kald.
Jeg vidste bare ikke, hvad det var.
Det var ikke at synge.
Jeg kan sgu heller ikke spille skuespil.
Og så var der ikke så meget tilbage.
Vel?
Denne film er baseret på en sand historie
Hvordan skal jeg ellers forklare det?
Min barndom fejlede ikke noget. Mine forældre var ordentlige folk.
Gode og hæderlige samfundsborgere.
Jeg gik i skole og holdt lav profil.
Som så mange andre unger lavede jeg ballade.
Det er min tur til at tæve ham!
Jeg nød det.
Michael, altså!
Jeg må virkelig tale med Dem om Michael. Han har opført sig...
Men jeg var ikke slem. Ikke rigtig slem.
Jeg holder stadig fast i mine principper.
Jeg tog det første job, jeg blev tilbudt.
Kom med pomfritterne, Peterson.
Dullen var faktisk ret lækker.
Mrs. Peterson, vi vil gerne tale med Deres søn.
Michael!
Michael Peterson?
Ja.
Jeg kom faktisk til verden som Michael Peterson.
Men jeg vil dø med mit boksernavn: Charlie Bronson.
Det er mit alter ego.
1974.
Det var en hård tid at være engelsk teenager i.
Der var ikke mange muligheder.
Men livet går jo sin gang.
Irene og jeg blev gift. Det var ikke så ringe endda.
Vi klarede os godt af et par nede fra grillen at være.
Men man bliver ikke superstjerne ved at være ikke så ringe, vel?
Hvad er det, der larmer sådan?
Gudfader.
Her er det posthus, som jeg røvede.
Her er mit udbytte.
Og her er, hvad jeg fik.
Syv år!
Bare rolig, min dreng. Det bliver ikke syv år.
Du kommer ud om fire.
I hoppede på den, ikke? Gjorde I ikke også?
Jeg har altid set mig selv som komiker.
Syv år...
...er lang tid.
Jeg vil ikke stå her og fortælle jer, -
at det ikke er slemt at være i fængsel.
Nej! Det ville give et forkert billede af mig.
Og det har der allerede været rigeligt af. Synes I ikke?
Nej...
Jeg så ikke en celle, -
- et bur eller en kasse.
I mine øjne var det et hotelværelse.
Forstå mig ret.
For de fleste folk er fængslet virkelig hårdt.
Et monotont mareridt.
24 timer i døgnet.
7 dage om ugen.
365 dage om året med det rene, uforfalskede, -
- pulserende, levende Helvede.
Men for mig -
var fængslet det sted, hvor jeg endelig kunne pudse formen af, -
forfine mine evner.
Det var som en slagmark. Det var en mulighed.
Og snart ville alle de indfødte kende mit navn.
Hvad er der galt, Charlie?
Skal jeg vise dig det en gang til?
Nej. Vi langtidsfanger skal ikke arbejde.
- Det er jobtræning, så du kan få... - Skrid!
Hvad er problemet, Peterson?
Problemet?
Jeg sagde: Hvad er problemet, Peterson?
Det ved jeg ikke. Jeg har ikke noget problem.
Op med humøret.
- Vil du have en kop te? - Ja tak, meget gerne.
- Mælk og sukker? - Ja tak.
- Hvor mange sukkerknalder? - To.
så et kys om jeg må be'
te til to og to til te
kun mig for dig
og dig for mig
kun mig
Vil du også gerne have en kop te?
Intet står mit hjerte så nært som en god kop engelsk te.
Mælk og sukker? - Nej, jeg er til sort.
Flotte muller. Du kan nok rigtig slå på tæven.
Slam, slam. Knockout.
Ding, dong.
Meget flot.
Tiden står ikke stille for nogen, mine damer og horkarle.
Min tid var snart inde. Prøveløsladelse!
Og det netop som jeg var ved at være et kendt navn i fængslet.
- For hvad? - For hvad?!
Du vil ikke ønske at sidde inde sammen med mig, min ven.
Inden for murene er jeg typen, ingen skal have noget klinket med.
Jeg er Charlie Bronson.
Jeg er Englands mest voldelige straffefange.
Fængslet var helt ærligt...
...genialt! Jeg kunne godt lide det.
Nej, jeg var vild med det! Det var spændende.
Jeg levede livet farligt. Det var galskab, når det er allerbedst.
UDE AF KONTROL
KAOS I FÆNGSLET!
"JEG HAR ALTID VILLET VÆRE BERØMT"
Sagen er bare den, at når du begynder at finde dig godt til rette, -
belemrer de dig igen og igen -
og flytter dig fra fængsel til fængsel.
Det hader jeg sgu.
Parkhurst. Et gudsvelsignet sted.
Indkvarteringen var en konge som mig værdig.
Man får egen seng. Toilet. En håndvask.
Maden var fremragende.
Parkhurst var pissefedt.
Og fængslet i Hull, hvad kan jeg sige? Bestemt et besøg værd.
Scrubs? Ikke mit yndlingsfængsel, -
- men personalet gør deres bedste for at skabe et mindeværdigt ophold.
Vi morede os.
Hvor vi dog morede os.
slip mig nu fri
lad mig gå
for jeg elsker dig
ikke mere
Til sidst slog det klik for mig.
Sådan rigtig for alvor. De sendte mig hertil.
Til galeanstalten.
Hvor skal vi hen? Hvad har I til mig?
I er sgu nogle fine fyre.
Kusse, kusse, kusse!
Jeg skal kraftstejleme give jer sådan en røvfuld!
Godt, nu er du faldet lidt ned. Jeg vil forklare dig Ramptons regler.
Regel nummer et: Gør, som der bliver sagt.
Og nummer to?
Det her er ikke noget fængsel. Vi er løvetæmmere.
Tag de her piller.
Du kan sgu selv stikke dem op i røven.
Ja ja, han kommer igen. Pikhoved.
Din lille pissekost. Du kommer til at skide i bukserne.
Det var kraftedeme dråben, din kusse!
Kusse!
Sagen er den...
...at de ikke forstår det.
De vil aldrig kunne forstå det. Og det skræmmer dem.
Derfor propper de dig med medicin.
Som om det ændrer noget.
Det ændrer ikke den, du er inde bagved.
Jeg tror, jeg kender sandheden.
Du er ikke mere gal, end jeg er.
Det er bare noget, de har fundet på.
Dig...
...og mig.
En ni-årig pige.
Kærlighedens ABC.
Kusse!
De skide tosser. De er alle tiders, men...
...du ved...
...de er jo tosser, ikke?
Jeg var nødt til at slippe ud.
Det var ikke et hotel, jeg havde lyst til at blive på.
Jeg var jo et stort navn og måtte snart tjekke ud.
Og jeg havde en klar idé om, hvordan det skulle gøres.
Jeg vil nu rekonstruere det forløb, jeg ynder at kalde:
"Hvad der sker, når et mord mislykkes."
Hvornår kommer jeg tilbage?
Vissevasse, mr. Peterson. Nu ikke det pjat igen, vel?
Hør her, sygemoster.
Jeg vil bare vide, hvornår jeg kommer for retten, -
og hvornår jeg kommer i spjældet igen. Ikke?
Der tager du fejl, mr. Peterson.
Nu skal vi ikke være uartige, vel?
Så må jeg stikke dig i måsen med en af mine kanyler.
Hvornår kommer jeg for retten?
Nej.
Mr. White er rask igen. Der bliver ingen retssag.
Er det ikke skønt?
Men du bliver flyttet.
Hvortil?
Den er god nok. Broadmoor galeanstalt for fanger med behandlingsdom.
Jeg fortjener at komme i fængsel for det, jeg gjorde.
Jeg vil have mit hotelværelse igen!
Du skal nok få tid for dig selv der.
Og det fik jeg.
I 26 år.
26 år i isolation!
Og jeg har ikke slået nogen ihjel!
Det er sgu ikke løgn.
Jeg har ikke myrdet en sjæl. Aldrig nogensinde!
Nå, men jeg tænkte, at hvis I behandlede mig urimeligt, -
så skulle jeg vise jer topmålet af urimelig behandling.
Det her kalder jeg Charlie versus Broadmoor.
Der fik jeg den.
Men de ville i virkeligheden heller ikke have mig der længere.
Det var lykkedes mig -
at koste samfundet over ti millioner pund.
Og Hendes Majestæt ville ikke længere forlyste sig med -
"Englands dyreste straffefange".
Det var ikke lige det tilnavn, jeg gik efter.
Men hvad skulle de gøre?
De kunne jo ikke bare spare pengene og lade en galning gå fri.
Men de havde et beskidt kneb i ærmet.
De gav mig såmænd bare bevis på, at jeg var sund og rask, ikke?
Så før jeg vidste af det, stod jeg på gaden igen.
Men Charlie B. er ikke nogen svans.
Så det var på tide at indsnuse den frie luft -
og se, hvad verden havde at byde på.
Meget morsomt, drenge.
Godt så.
Det har været en fornøjelse.
Hvor er du flot.
Giv ham hånden.
Kom indenfor.
Nå, men nu viser jeg dig dit værelse, og så tager vi en kop te.
Kom nu, min dreng. Kom her.
Det er jo mig.
Jeg var meget lille.
Hvor er alle mine ting?
Vi kunne ikke tage alt med fra Luton.
- Er det hele smidt ud? - Vi har da gemt lidt.
Hvor er min seng?
Nej, ikke den her. Den, jeg havde som barn.
Vi kunne ikke beholde det hele. Vi har ikke plads.
Er min seng så stadig i Luton?
Luton.
Der står tiden stille, ikke?
Min mor sagde engang: "Hold dig til det, du kender."
Og jeg kendte to ting.
Jeg kendte Luton. Og jeg kendte onkel Jack.
Og onkel Jack kendte alle.
Og dem, han ikke kendte, var ikke værd at kende.
- Skal du på ferie? - Nej.
Endnu bedre. Jeg skal ud og markere mig.
- Som hvad? - Jeg vil myrde dronningen.
- Så du skal til London? - Nej.
Luton er sagen.
Knep mig sønder og sammen!
Kom ind, min dreng. Du kommer lige til cocktailtid.
Kalder Luton.
Mine damer og herrer i dametøj.
Må jeg præsentere min yndlingsnevø?
Just sluppet ud af Hendes Majestæts greb:
Micky Peterson.
Sæt dig, min dreng.
Jeg sætter mig der.
Den underskønne frøken henter en cocktail til dig.
Michael...
...det er spændende at møde dig.
Jack siger, du er berømt inden for murene.
Tak.
Det er frastødende.
Din kost. Det må være som at kysse en kusse.
Det er da et usædvanlig flot overskæg.
Jeg beundrer dig for det.
Jeg har altid vidst, at du havde en kunstnerisk åre.
Nå, din kleppert.
Hvordan ser Michael Petersons fremtid så ud?
Alle store mænd gør en dyd ud af at have ambitioner.
Han bliver her hos os.
Skal han ikke det, skattebasser?
- Jo flere, desto bedre. - Så længe du vil.
Den var meget stærk.
Skønt.
Onkel Jack vidste altid, hvad der rørte sig i byen.
Det viste sig, at en af mine gamle venner fra fængslet var i Luton.
- Peterson. - Er det din bule?
- Ja. - Hvor mange år fik du?
- Ti år. - For fanden da!
Vær sød at lave en kop te til Micky.
Davs.
Nu skal vi kneppe.
Nå... er du interesseret?
Gu er jeg så.
Du ser godt ud, Micky. I god form. Stærk.
Med kraft bag.
- Du kan tjene penge. - Mange penge.
- Så mangler du bare et navn. - Hvad er der galt med Micky Peterson?
Du skal have et boksernavn.
Ligesom en filmstjerne.
Charlton Heston.
Hør nu her, alle er da revnende ligeglade med Charlton Heston.
Han er et pikhoved.
Du er snarere Charles Bronson-typen.
- Charles Bronson?! - Ja.
"En mand ser rødt".
Det er jo lige dig.
Charlie Fucking Bronson.
Hvad glor du på?
Jeg kan mærke, du glor på mig.
- Skal jeg give dig neglelak på? - Nej!
- Hvor stammer det fra? - Et slagsmål.
- Og det her? - Slagsmål.
Slagsmål.
Du er et rigtigt muskelbundt, ikke?
Må jeg mærke mullerne på din arm?
Du godeste.
Den er jo kæmpestor.
Du skulle nok...
Hvad?
Du skulle ikke...
Hvad, Charlie?
Du skulle ikke lege med drenge, der er større end dig.
Skal jeg ikke?
Din møgfisse.
Sådan!
Klar?
Vil du have, jeg skal myrde dig?
Du ser ikke for godt ud.
Se så her, dit pikhoved.
20 dask? Du tager sgu da pis på mig.
Nu ingen scener. Du skal opbygge et publikum.
Jeg tryllede sgu derinde.
Tryllede? Du pissede på en sigøjner fra bøhlandet.
- Det er ikke just byens bedste show. - Okay. Hvornår er næste kamp?
Så slip den for helvede løs, hvis det er det, den vil!
- Kom så! - Puds ham!
Jeg elsker dig.
Hva'
Jeg elsker dig.
Det har været hyggeligt.
Men jeg elsker Brian.
Hvem er Brian?
Han er min kæreste.
Og han har en motorcykel.
Brian...
Hvad kan jeg hjælpe med?
Lad mig lige tage et kig på den der ring.
Den koster 1.000 pund.
Fint.
Skrid!
Du rører dig kraftedeme ikke!
For så slår jeg dig ihjel. Forstået?
Du rører dig ikke, for helvede!
Og vent med at ringe til politiet, til der er gået ti minutter.
- Jeg skal nok vente. - Godt.
Femten minutter. Glædelig jul.
Jeg har tænkt over det.
- Du er en meget rar mand, Charlie. - Tænkt over det med dig.
Du har ingen ambitioner. Du ved godt, hvad jeg mener, ikke?
Jeg har købt den her til dig.
Nå?
Tak.
Jeg skal giftes med Brian.
Godt så.
Nå, men...
...så tillykke.
Vi ses, Charlie.
Fandeme charmerende, du.
Nå, videre i teksten. Det har jeg altid sagt.
Alting har en årsag.
Prima.
Det viste sig, at den rare dame fra guldsmeden -
- ventede i præcis 15 minutter.
Men det tog dem ikke 15 minutter at finde mig.
Vi havde ventet dem.
Ser man det, ser man det.
Så hedder vi Charles Bronson nu?
En amerikansk/mongolsk popstjerne?
Filmstjerne, sir. "En mand ser rødt". Den er faktisk skidegod.
Det tror jeg gerne, Webber.
Var det 69 dage?
69 dage til fri afbenyttelse.
Du har slået endnu en af dine egne fængselsrekorder.
Sig mig, Charles Bronson...
...hvad fik du så de 69 dage til at gå med?
Jeg opbyggede et imperium.
Du er tåbelig.
Godmorgen, Charlie. Lidt læsestof?
Jeg har en ny Jilly Cooper med.
Hvad syntes du om "Who Dares Wins"? Den skulle være rigtig god.
Så holder du kraftedeme kæft! Klap så i, din møgfisse!
Klap i!
Hør her. Jeg har en bibliotekar heroppe.
Han sidder rigtig i saksen.
Jeg synes, I skal sende en op, der kan hjælpe ham.
Nu er der ballade med ham igen.
Han har taget et gidsel.
Sæt dig ned.
Ikke der! På lokummet, din møgfisse!
Hvad sker der nu?
Det ved jeg ikke.
Så må vi jo bare vente og se.
Jeg kan sagtens vente hele dagen. Jeg skal ingen steder.
Vi venter sgu bare.
Hallo?
Goddag, Charlie. Kan du høre mig?
Gu kan jeg da så.
Min hørelse fejler sgu ikke noget.
- Hvad er der nu, Charlie? - "Hvad er der nu, Charlie?"
Jeg sidder her med...
- Hvad hedder du? - Love.
- Andy Love. - Nå, Andy Love.
Okay, så jeg sidder altså her med Andy Love.
Jeg brækker halsen på ham og propper hovedet op i røven, -
hvis jeg ikke får det, jeg vil have!
Hvad vil du have?
Hvad jeg vil have?
Hvad har du?
Det er helt op til dig.
Er det ikke?
Op i røven med dig. Jeg har fået nok.
Nå...
...Andy Love.
Er du familiefar?
Ja.
- Jeg har to børn. - To børn?
- Hvad laver du? - Hvad jeg laver?
Kan du ikke se det, dit pikhoved?
- Lad os snakke om det. - Jeg er færdig med at snakke.
Det nytter jo ikke en skid.
- Vent... - På hvad?
Godt. Det var det.
- Hvad har du tænkt dig? - Hvad jeg har tænkt mig?
Jeg vil tage kropsmaling på.
Jeg har mit panser her.
For fanden i helvede. Nu skal det være.
Smør min ryg ind, kusse.
- Hvad? - Smør så min ryg ind, møgfisse!
Smør mig ind. Sådan, ja. Vi har ikke hele dagen.
Smør mig hele vejen ned ad ryggen og ned på benene.
Bag på benene, på min røv, mine røvbalder.
Ikke op i røven, din homo!
Kom så, tjep, tjep. Hurtigere! Hurtigere!
Hurtigere! Hurtigere! Hurtigere! Skrid så! Sæt dig ned!
Ovre i hjørnet! Du rører dig ikke, din møgkusse.
Nu skal du holde godt fast.
For nu bliver det først skræmmende.
Skrid, kusse!
Nå, Charlie Bronson. Jeg vil gå lige til sagen.
Vi har balanceret på en knivsæg, og nu falder vi snart ned.
Jeg havde håbet på, at pladsen på særafdelingen her -
måske kunne få dig til at holde op med at tage gidsler.
- Og angribe mine fængselsbetjente. - Vi kan godt klare den nar.
Tag fri resten af dagen. Mød op på mit kontor i morgen præcis 6.15.
- Tak. Farvel. - Javel.
Jeg har ikke for vane at indgå aftaler med fangerne.
Du vil blive straffet igen for dine seneste eskapader.
Hvis du er fuldstændig revnende ligeglad med dig selv, -
så er det svært for os at vide, hvad vi skal stille op med dig.
Hvad synes du selv, at vi skal gøre, Charlie Bronson?
Skride.
Du er ynkelig. Ved du godt det?
Og én ting kan jeg love dig.
Hvis du bliver ved på den her måde -
og opfører dig så nihilistisk og ugudeligt, -
kommer du til at dø inden for murene.
Un, dos, tres.
Cuatro.
Cómo estás?
Hvad er det?
- Et maleri. - Super.
Fortæl mig om det.
Sol, hav, sand, nøgne damer. Perfekt.
Hvem har lavet det her?
Hva' Hvem har lavet det her?
Tilstå nu.
Lorten er sluppet.
Jeg er faktisk jeres formningslærer.
Meget interessant, Charlie.
Interessant...
Ja, det er interessant.
- Hvad vil det sige? - "Interessant"?
"Interessant" er godt. Bravo!
Det kan ikke sættes i bås. Der er ingen formel.
Det kan ikke pakkes fint ind med en lille sløjfe på.
Nej, jeg kan ikke sættes i bås.
- Pájaros! - Hva'
Fugle, Charlie. Jeg er ved at lære spansk.
Nå, sådan.
Olé!
Der er mange fugle i dine tegninger.
Jeg ser jo ikke meget her. Lidt fugle og lidt tremmer.
- Pájaros. - Pájaros.
Det er sgu hårdt.
Jeg har en idé.
Find frem til den del af dig selv, der ikke hører til her i fængslet.
Det mener du sgu ikke!
Fange BT1314, Bronson, sir.
Godeftermiddag, Bronson.
Mr. Danielson siger, -
at du viser usædvanligt talent i dine kreative udfoldelser.
- Han taler om en Magritte in spe. - Det gør jeg.
Vi har jo tilbageholdt de kunstnerartikler, -
som din kusine Lorraine har sendt dig.
Men nu hvor vi må overveje at lukke det kreative værksted, -
ser jeg ingen grund til, hvorfor du ikke skulle få dem nu.
Det kan blive en stor hjælp i din kunst.
Mr. Danielson tror fuldt og fast på dine samarbejdsevner, -
din ansvarlighed, din evne til at relatere til gruppen.
Jeg anbefaler dig på det kraftigste at gå videre i den retning.
Jeg ser frem til at se dine fantastiske tegninger.
Charlie har en tegning med, hvis De vil se et eksempel.
Charlie, giv mig den.
Den er til Dem.
Tak.
Giv den til Webber. Så kigger jeg på den senere. Tak.
Hvad venter du på, Bronson? Kom så! Få røven med dig!
Jeg sagde: Kom så!
Hov, undskyld. Webber, den skulle du have.
Han vil bare ses med de kendte.
Jeg skal nok sørge for, at han ser din tegning.
Overvejer at lukke værkstedet?
Det tør jeg godt sige ligeud.
Det skulle ikke overraske mig, hvis de snart løslader dig.
Det er jo bare min mening. Jeg ved ikke, om andre er enige...
Men én ting kan jeg bryste mig af: Jeg er menneskekender.
Si, si.
Din tid skal nok komme.
Og ved du hvorfor?
Du er en fremragende kunstner.
Bueno. Buenísimo.
Jeg er helt oppe at køre og skidestolt. For du er sgu en stjerne.
Fængselsdirektøren er en narrøv.
Op i røven med ham.
Bare hold lav profil. Så er jeg sikker på, at vi kan gøre det her.
Det kan vi.
Hvad mener du med "vi"?
Jeg mener bare... Nej nej, Charles.
Nu må du ikke misforstå mig.
Jeg mener jo bare, at du...
Du får endelig det, du altid har ønsket dig.
Du ved da ikke en skid om, hvad jeg har ønsket mig.
Hvor bliver min te af, Phil?
Undskyld, makker. Det havde jeg helt glemt.
To til dig, to til mig.
Og så er der te til os.
Charlie?
Hvad vil du nu have?
Musik.
Hvordan skal det hjælpe på situationen?
Jeg slår ham sgu ihjel!
Jeg mener det!
Bennett.
- Sæt noget musik på med det samme. - Javel.
Charlie...
...jeg har det ikke så godt nu.
Ja, for fanden.
Det er en del af mig.
Okay, så er det nok. Han har fået nok nu. Få ham ud.
Kom så for helvede og hent ham. Han har fået nok. Kom nu, kusser!
Der bliver vist ingen undervisning i aften.
Charles Bronson er Englands mest berømte straffefange.
Han har siddet fængslet i 34 år. 30 af dem i isolation.
Han har endnu ikke fået en dato for sin løsladelse.
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service 2009